\'\'Corpul are nevoie de celalalt.
N-ar mai avea cum sa existe nefericirea.\'.
Daca fiecare om de pe lume ar fi invatat sa fie egoist, lumea intreaga ar fi fericita.
Un om care e profund interesat de fericirea sa e intotdeauna interesat de fericirea celorlalti - dar nu de dragul lor; in adancul sau el o face de dragul sau.
Daca ii ajuti pe ceilalti sa fie fericiti, in ultima instanta te ajuti pe tine sa fii fericit.
Beatitudinea e de asemenea contagioasa ca orice boala.
Nefericirea e la fel de contagioasa ca orice boala.
Daca cineva de langa tine e nefericit, nefericirea sa te va afecta.
Esti o fiinta foarte delicata, foarte sensibila.
Nu esti de piatra.
Daca toata lumea e nefericita, cum ai putea sa fii tu fericit? Vei fi afectat.
Atunci si numai atunci vei putea fi fericit.
Trebuie sa creezi in jurul tau atmosfera fericirii.
Daca vrei sa fii fericit, va trebui sa-i ajuti pe cei din jurul tau sa fie fericiti.
El face parte dintr-un vast continent.
Daca toti cei din jurul tau sunt nefericiti, nu poti fi nici tu fericit, fiindca omul nu e o insula.
Acesta este singurul mod de a fi fericit in lume.
Cu cat mai mult iti cauti fericirea proprie, cu atat mai mult ii vei ajuta pe ceilalti sa fie fericiti.
In asta consta toata frumusetea.
Cand acesta s-a schimbat complet, yoghinul e atat de fericit in solitudinea lui, atat de extatic incat, treptat, nevoia de a fi impreuna cu alte corpuri dispare.\'\' \'\'Un om centrat in sine cauta mereu fericirea proprie.
Nu conteaza in ce termeni formulezi asta; ideea e ca e o schimbare a centrului de interes.
Despre asta este yoga: cum sa muti centrul de interes de la corp la suflet, de la materie la non-materie, de la vizibil la invizibil, de la cunoscut la necunoscut si de la lume la Dumnezeu.
Acesta este ritmul.
Dar cand cineva ajunge la solitudine, iar centrul de interes al constiintei se schimba...
Uneori devii un pisc - absolut singur, asa incat insasi ideea de celalalt e absenta.
Uneori traiesti impreuna cu celalalt, alteori traiesti singur.
Uneori intri in relatie, alteori iesi din ea.
Implinesti nevoia corpului si implinesti si nevoia sufletului.
Daca intelegi asta, creezi un ritm.
In solitudine, sufletul tau se hraneste perfect, dar corpul incepe sa se simta flamand de relatii.
Daca nu intelegi lucrul acesta in viata, vei deveni foarte, foarte neferici, in mod nenecesar.
Intr-o multime, sufletul tau se poate simti infometat fiindca el se hraneste cu solitudine, dar corpul tau se simte bine.
Oriunde te afli impreuna cu multi oameni, corpul se simte bine.
Corpul are nevoie de multimi, de caldura, de cluburi, societati, organizatii.
Sufletul tau evolueaza atunci cand e singur, dar corpul are nevoie sa relationeze.
Sufletul tau poate ramane singur - e un pisc himalayan care sta singur sub cer.
Aici e problema.
Sufletul tau are nevoie de solitudine. \'\'Corpul are nevoie de celalalt