"Poezie a unei singuratati asumate, unde orice alta prezenta umana este sugerata prin metonimie obiectuala, ea evita insa capcana lamentatiei, a plangerii de mila, ci prefer sa se auto-comenteze, sa se puna singura sub lupa microscopului.
Leac: e po.
Acesta e paradoxul care marcheaza volumul lui V.
Turbionul verbal, fluviul de cuvinte sunt false piste, disimulari ale acestui vid, al singuratatii: melancolia acestei poezii e una a solitudinii, pusa pe umerii unui Subiect nascut sa fie optimist. "Poezie a unei singuratati asumate, unde orice alta prezenta umana este sugerata prin metonimie obiectuala, ea evita insa capcana lamentatiei, a plangerii de mila, ci prefer sa se auto-comenteze, sa se puna singura sub lupa microscopului